- Било је лепо угостити Вас! - Хвала, била ми је част.
- Ваша презентација је била одлична. - Хвала... Хвала.
- Чувај се. - Хвала. Мој телефон. Извините, морам да журим. Жао ми је.
- Добра одбрана! - Поново, мама.
Ок. Ево је.
- Ок, врати ми је. Хало. - Јеси ли ме ти звала малопре?
- Не. Где си ти? - Па, још увек у Кејптауну. На путу сам ка аеродрому.
- Ок. Мислила сам, зваћеш раније. - Знам, извини, цео дан сам био на састанцима.
- О, да. Добро. - Јел' то тата? - Јесте. Хоћеш да причаш са њим?
Твој син жели да прича са тобом. Сачекај.
- Ћао тата, јеси ли ми купио нешто? - Џереми. - Шта? Па, рекао је да ће ми купити.
- Јеси ли? - Хеј, мајмунче... наравно да јесам. - Ок. Супер!
- Ок, уђи у гол. Хеј. - Хајде мама. - Шта то радиш? - Играм фудбал.
- Моја ће мајка због тебе добити срчани удар. - Да... Нуру је добро. - Шутни лопту мама.
- Да ли ти је план лета остао непромењен? - Да. Веза преко Вашингтона.
- Стиже у Чикаго у 19:45 - Ок, видимо се на аеродрому.
- Ок, ћао! - Волим те. - И ја тебе. - Ћао.
Ок. Спреми се. Ево је...
Гол!
____________ П Р Е Д А Ј А
- Са ким причаш? - Са својом баком.
- Устала је рано? - Аха... Зовем је једном недељно.
Јел' јој се коза разбеснела?
- Када долазе по тебе? - Прерано. - Да.
Даглас...
... знаш да ме овде не смеју видети? - Знам.
- Морам да идем. - Хајде. Одлази... Озбиљно, престани да ме љубиш. Престани.
Видимо се у канцеларији.
- Фатима... дошла си. - Чекао си ме.
Твоји дискови... Пењи се.
- Јеси ли их послушао? - Јесам. У реду су.
Твој музички укус је ужасан.
- Стани, стани Халид. Не можемо овуда. - То је пречица. - Халид, рекох ти: стани.
Мој отац свако јутро пије чај овде.
- Видиш ли га? - Не видим.
Фатима, Фатима, чекај. Фатима, чекај.
- Хоћу да га упознам. - Рекох ти да не може.
- Да ли је звао? - Само да би викао на мене.
- Требали смо побећи... побећи. - Обоје студирамо, Фатима.
- Морамо бити реални. - Добро. Нико те не присиљава на брак.
- Ја само желим да га упознам. Он ми је већ некога изабрао.
Изабрао је.
Можда ћу му се ја више свидети.
Не познајеш ти мог оца.
Тата.
- Тата, јесам ли те пробудила? - Ниси, срце. - Тата, док спаваш, да ли сањаш мене?
Сањам баш тебе.
Тебе... твоју мајку...
... и твоју сестру.
Фатима каже да људи престану да сањају када се ожене или удају.
Није у праву, душо. Сањаћеш целог живота. То је један од Божјих дарова. Разумеш?
- Пољуби ме. - Нећу. - Један пољубац. - Нећу. - Само један.
После Фавала, имамо састанке са Саид Абдел Азизием, Министром спољних...
... и Хамса Реглорием, првим човеком одбране. Саид је у реду...
Реглори има... помало ван-идеолошку причу, али зна на чијој је страни.
- Дакле, тај... Фавал... Како му је име? - Абаси Фавал. - Абаси Фавал.
- Значи, он је наш човек? - Да. Никада се нисам срео са њим.
Ти си, ух, повучена рука, а ја растурач дроге. Он би требао бити више твој контакт но мој.
- Петоварају магарце, и изазивају саобраћајне несреће. Хаос! Чај, молим. - Одмах, одмах.
- Колико дуго си био тамо? - Пет и по месеци. То је са друге стране трга.
- Амид, шта се дешава? - Саобраћајка, гдине.
Јебени саобраћај, човече!
Назад! Брзо, назад!
Г. Фреман...
Жао ми је.
- Ли Мајерс. - Ле, Даглас је. - Како је Диксон?
- Мртав је. - Срање! Где си ти сада?
- У болници. - Јеси ли повређен? - Не. Добро сам.
Добро, слушај. Мораћеш ускочити на кратко. Уместо Диксона. Одговараш директно мени. Јасно?
Да, разумем.
Даглас, јеси ли добро?
Јесам.
Цорине Витман.
Да, јесте.
У реду, само напред.
Какво му је стање?
Да ли је неко контактирао његову жену?
Не, ја ћу то.
- Је ли неко преузео одговорност? - Шта је?
Не. У реду. Долазим.
- Шта се десило? - Бомбаш, самоубица, и имају једног нашег.
- Исусе. Па 2 је ујутро! - Да. Па, сигурано су они то средили, само да би се ти наљутио.
Дакле, он је Египћанин са 'зеленом картом'? ОК. Када слеће?
ОК, уради то.
Дајем ти овлашћење.
Добродошли у Вашингтон Д.Ц. Молимо, пратите упутсва до царине САД.
Сви путници морају проћи царинску контролу, пре но што се укрцају на следећи лет.
Молимо, припремите своје пасоше и потврде за царину.
- Извините. - Г. Анвар Ел-Ибрахим? - Да?
- Гдине, имамо хитну поруку за Вас. Следите нас, молим? - Како то мислите, какву поруку?
- Од моје жене? - Она је у реду? - Извињавам се, гдине. Нису нам дали детаље.
- Имам га. - ОК, идемо.
19 мртвих, 75 повређених... Ел-Хазим је преузео одговорност.
- А шта је са новајлиљом? - Шрапнел у врату. Искрварио је до смрти.
Проклетство.
Гдине... Звали су вас ЦорниВитман, из ЦИА и г. Давис Стејт Департмента.
Споји ме са Цорине, прво.
Један мртав Американац.
Где сам?
- Рашид Салими. - Шта?
- Рашид Салими. - Не, гдине... име ми је Анвар Ел-Ибрахими.
Рашид је египатски националиста који је преузео одговорност за данашњи терористички напад.
Какав напад? Зашто то мени причате?
Видите... не знам ништа ни о каквом нападу. Летео сам авионом из Јужне Африке 18 сати.
Да ли је ово ваш телефон?
Изгледа као мој. Зашто?
- Бројеви се поклапају. - Какави бројеви?
Рашид вас је звао на овај број више пута, у протеклих неколико месеци.
- Не, гдине. Никада нисам разговарао са неким ко се зове Рашид. - Шта сте радили у Кејптауну?
Зашто сам овако завезан? Хоћу да разговарам са адвокатом.
Шта сте радили у Кејптауну?
Учествовао сам на конференцији хемијских инжењера.
- Добио сам позив јужноафричког 'Фосил Фулс Фоундације'. - Са киме сте се састајали?
Набројте.
- Могу ли да позовем своју супругу? - Не.
Ово су све врло цењени професионалци у мојој индустрији.
- Да ли сте упознати са техникама прављења бомби? - Шта?
Да ли сте икада направили бомбу?
Ово је смешно.
- Нлкада нисте склопили бомбу? - Не, гдине.
Пре шест година... радио сам кратко, на пројекту који је рађен за АТФ.
Нема везе са прављењем бомбе. Само са детекцијом коришћењем специјалног папира.
- Можете проверити. - Хвала вам.
Проверићемо.
Поента је...
... да имате искуства са експлозивом.
Било нас је десет у тиму. Радили смо за владину агенцију. Јесте ли и њих ухапсили?
- Рашид Салими. - Не знам никога са именом Рашид!
- Где је он? - Не знам.
Позваћу га.
Добили сте Анвара. Молим, оставите поруку.
Хеј, ми смо. Чекамо те на "доласцима" али те нигде не видимо.
Можда смо добили погрешну информацију. Јави се кад чујеш ово, ОК? Ћао.
Ел-Хазим се прогласио одговорним пар минута пон нападу.
Несрећа се догодила на препуном тргу, док су грађани ишли на посао...
19 мртвих и неколико пута више рањених.
Ово је четврти у серији напада. Бомашки напад је опет проузроковао забринутост...
Треба ми све што имамо о Ал-Хазим Бригади. ОК?
Поставиљен сам као привремену замену за Диксона, док не нађу неког да га заменити.
Треба да порадим на Фавалу... Абаси Фавалу.
ОК...
- Треба ми кошуља. - Јеси ли ОК? - Треба ми кошуља.
- Треба ми кошуља. Мораш ми донесети кошуљу... - ОК, ОК. - ОК?
- Треба ми једнобојна кошуља... не са пругама. - Да. Знам, шта је кошуља - Само једнобојна...
ОК. Добро. Треба ми кошуља. И, треба ми, треба ми...
- Шта? Жваке? - Да, да. - ОК. ОК.
Ако Кејптаун кажу да се укрцао, а Д.Ц. да није, онда неко погрешио.
Жао ми је гдине, али, не можете се укрцати у једној земљи и не изаћи када се слети.
Морате имати неки податак о његовом доласку или укрцавању на неки други лет.
Да. Проверите поново.
- Је ли заспао? - Хоће да му ти читаш. - Можеш ли ти? Имам позив на чекању.
- Јеси ли звала хотел? - Кажу да су га одвезли на аеродром на време.
- Све ће бити уреду. Вероватно је закаснио на други лет. - Није звао.
Лина...
Тата, када се Фатима враћа кући?
Попиј млеко.
Молим те, Абаси...
... реци јој да си погрешио.
- Није то више као када си ти био млад. - Постоје правила, Самиа.
Постоје првила. Погледај моју сестру Лајлу. Никада се неће удати.
Зови је телефоном, Абаси. Молим те... Због мене.
Звао сам... иИ оставио туце порука. Не одговара... И шта ја ту могу?
Остави то јаје!
- Јеси ли звала оца? - Нисам.
- И, жао ми је. - Не брини, није то ништа.
Шта сам то урадила?
Поносна сам на тебе што си му се супротставила.
- Мој такси... - Остани, молим те.
Хоћу да си у стану до осам док ја нисам ту.
Да мој брат зна да те остављам овде саму...
... убио би ме. У реду?
Видимо се за пар дана.
Мислимо да је мета био Абаси Фавал. Диксон је само био на погрешном месту у погрешно време.
И један наш, за њих је победа. Ово је последње од Рашида?
- Три месеца пошто је побегао Јорданцима. - Требали су га уклонити када су имали шансу.
- Дакле, осим Диксона, кога имамо? - Даглас Фримана. Аналитичар.
Дипломирао је економију на Принцетону, почео је као млађи одговорни у нафтној компанији.
- Колико је са нама? - Од 12. септембра. Дај или узми.
Исусе. Изгледа као да му је 12 год. Мислиш да може да уради ово?
Паметан је. Приближавао се министрима финансија и унутрашњих...
... покренуо истрагу о 'Мадраса доброчинству' који је финансирао Ал-Каиду... - ОК!
Аналитичар није шакал.
Ослабљени смо.
- Јесте ли био Египћанин на полиграф? - Да. Чист је.
- Полиграф не мора да буде тачан. - Па, то увек кажемо када неко прође.
Шта је смешно?
Изгубили смо некога данас.
Пратили смо га преко Интерпола, Мосада, и Египћана...
... никога не занима. - Мене занима.
ОК.
Шта ћеш урадити? Не можемо га овде држати заувек.
- Стави га у авион. - Да, гђо.
Моја бака је на средњем спрату. Ја сам на последњем.
- Не желим да ме пронађе тамо. - Отпутовала је на недељу дана.
Ућићемо на задњи улаз. Нико нас неће видети.
Јеси ли добро?
Бакина соба.
Дођи.
Џереми, престани да удараш лопту. Знаш да то не смеш да радиш у кући.
- Зашто не могу да идем са тобом? - Јер идеш у школу. Имаш тестове ове недеље.
- Шта је све ово? - То су јако важни папири, Џереми. И сиђи са кревета.
Хоћеш ли се видети са татом?
- Хоћу. - Зашто није дошао кући?
- Зато што је морао да остане на послу мало дуже. - Џереми, храна ти је на столу.
Хоћу да сачекам маму.
- Сићићи за секунд. ОК, душо? - Добро.
- Извини, имам копију зелене карте, и не могу да нађем његов пасош. - Испод мог имена.
Ко је тај човек са којим се налазиш?
Пријатељ са факултета. Ради за сенатора.
Као Јасмина.
- Да ли продајеш своје слике? - Неке. Све су боље.
Не... То су само скице.
Јеси ли то ти?
- А ово? - Мој брат и бака.
Ово ти је мајка? Била је прелепа.
Ти си прелепа.
Ти и брат имате исте очи.
Где је он сада?
- Посећује те? - Не... Више не.
Јеси ли гладна?
Хајдемо у кухињу.
- Саид. - Ах, Даглас. Мислио сам да данас можда нећеш доћи. - Да...
- Хоћеш ли цигару? - Не, хвала. - Чај?
Да, молим те.
- Имаш ли неких информација? - Не још. Ти?
Не. Ја ћу...
Знаш, имаш новог притвореника на путу. Египћанин... живи у Америци. Хемијски инжињер.
- Да, добио сам поруку ноћас. - Ко га надгледа? - Ја.
- Ниси задужен за овај случај, официру Даглас. - Нисам.
Ваљда ћу најзад моћи да употребим свој пиштољ.
Имамо одобрење од 58% после ваше изјаве. Нема разлога да се крије.
- Тај предлог га не брине, већ оно што је приложено, Алан. - Знам.
- Ту постоји компромис. - Очигледно. Комитет га неће прихватити ако га не подржите. Да?
- Ја... Морам да идем. - Причаћу са сенатором. - Хвала ти. Захвали му се.
Изи... ту си.
Господе. Види њу! Ниси ми рекла да си трудна већ... око сто месеци.
- Хвала што си ме примио, Алан. - Да... Па, хајде да седнемо? - ОК. Да.
Изгледаш као да ћеш пући. Хоћеш ли нешто да попијеш? Поједеш?
- О, не... мада, флаша воде би јако пријала, ако имате. - Сам, молим те две флаше воде?
- Сам, Изи, Изи, Сам... - Здраво. - Добили смо Сенатора Луииса. - Браво.
- Да ли ходам пребрзо? - Не, не, не. Стићићу те, можда. - ОК.
Добро си се снашао. Увек сам знала да хоћеш.
Хвала. Дакле.. удала си се за Анвара.
- Да. - Да.. Како ти је отац реаговао на то?
- Сигурно можеш да предпоставиш. - Да.
Размишљала сам о томе да те позовем на венчање.
Вероватно не бих дошао.
Понела сам неке ствари за које сам мислила да би могле бити од помоћи.
- Ово му је копија египатског пасоша... - Чуј, Изи... - Његова 'зелена карта'...
Мој човек у ИНС, се јавио... и уверава ме да Анвар није ушао у САД.
- Јужноафриканци су погрешили... - Желим да погледаш ово.
Ово је копија рачуна које је плаћао кредитном картицом.
Потрошио је 70 $ у Фри-шопу, у авиону до Д.Ц.
Био у том авиону, Алан.
Не...!
Џим Алдерман је на вези.
Џим? Да, хвала ти што си се јавио. Чуј, имам сигуран доказ да је Ел-Ибрахим слетео у Д.Ц.
Купио је нешто у Фри'шопу на том лету.
Шта је рекао?
Ништа што може помоћи.
Сам, могу ли да разговарам са сенатором?
- Мир са тобом. - Мир са тобом.
Мислио сам да нећеш доћи.
- Уђи. - Гдине, дошао је.
Дагласе Фриман, Абаси Фавал.
Жао ми је због г. Диксона. Ја сам дефинитивно тај кога су хтели.
- Други пут. - Други пут. Молим вас.
- Пиј, пријатељу. - Не, хвала.
- Дакле, Диксxон је мењао Симса. - Да. - Да... А сад си ти замена.
Сада сам то ја.
Молим те.
Бадем. Добар, веома добар.
- Наша питања. - Наравно. Хвала.
Ал Џазира је емитује снимке.
Безбедносне власти су потврдиле да има 19 мртвих. Већина жртава су жене и деца.
Снимак који је направио туриста на лицу места, приказује место експлозије.
Ел-Хазим је у е-маилу, који је послао станици је захтевао...
Зашто ми то нисмо добили, ког ђавола?
Зови Абдоу, желим копију, одмах.
Дакле...
... остајеш да посматраш.
Поставићу твоја питања. Али, без сугестија и мешања у мој посао док радим. Јасно?
- Добро. - Џихад против Циониста и Крсташа...
... представља одлучујућу битку, између верника и неверника...
... између добра и зла.
Уништење неверника и лицемера је ваша света дужност.
Када сретнете Апостате ваше наређење је да "сечете вратове".
Крсташи причају о слободи.
Само је џихад прави пут ка слободи.
Не бојте се њихових метака.
Шта они могу да вам ураде, осем да ослободе вашу душу?
На судњи дан, када станете пред свемоћног Алаха, и он вас упита:
"Зашто се ниси борио за Божију ствар, за потлачене... мушкарце, жене и децу"?
"Шта си урадио са јединим оружјем које сам ти дао... твојим телом"?
Шта ћеш му одговорити?
Хоћеш ли показати ране мученика и проћи кроз врата Раја?
Или ћеш погнути главу, и стидећи се, горети у пламену Пакла?
Успех долази од Алаха. Нека мир, благослов и слава свемогућег Алаха, буду са вама.
Амин.
- Амин... Слава Богу. - Бог је велики! - Слава Богу! - Бог је велики!
Гдине... Десила се некава грешка... Зашто сте одузели моју одећу? Желим своју одећу.
Нико ми није рекао зашто сам овде или шта сам урадио. Ово је лудо! Хоћу своју одећу!
- И хоћу да причам са адвокатом, одмах! - Да. Да, наравно да хоћете.
Поставићу вам само пар питања.
Ако ми искрено одговорите, пустићемо вас кући.
Гдине... Гдине... Да ли сте ви Американац?
Живим у САД већ 20 година. Жена ми је Американка.
- Име јој је Изабела Филдс Ел-Ибрахими. Када би је само назвали... - Да ли сте Египћанин?
Египћанин сте.
Да. Рођен сам у Египту, али сам отишао у Америку са 14 година.
- Студирао на Универзитету у Њујорку... Добио сам мастер диплому... - Да, да, да...
... имам све овде. Енглески вам је одличан.
- На ком језику причате са Рашидом? - Не знам ни ко је то.
- Никада нисам причао са неким ко се зове Рашхид. - Па како објашњавате ове позиве?
- Шта?
То је сигурно грешка. Можда сте ме помешали са неким. Име ми је: Ел-Ибрахими...
... али људи ме понекад зову: Ел-Ибрахим. Али изговара се Ибрахими, са "и".
Са "и" ... "Ибрахими". Да. Врло добро.
Рашид Салими и Ел-Ибрахими, са "и"... Немојте ми рећи да вас није звао.
Све ове информације су лаж?
- Не знам. - Никада вас не зову из Египта? - Не.
Да... Мислим, да. Породица ми је у Египту.
- Они вас зову. - Наравно да ме зову. - Наравно. Због чега?
- Малих ствари, породичних ствари. - Као на пример? Као...
Као, мој рођак Јусуф.
Звао је да пита да ли је Универзитет Њујорку добар, због своје... моје рођаке.
Јусуф, који?
Јусуф Абдул Хамид?
Да.
- Где је он? - Шта?
Ваш ујак...
- Где је ваш ујак? - Зашто?
Због чега хоћете да причате са мојим ујаком?
Пријатељу...
... стави се на наше место.
Криминалац по имену Рашид води бомбашку кампању већ 2 године.
У последњих пар месеци, експлозив који користи је постао много софистициранији, и убојитији.
Инжињер сте, поседујете знање из области хемије.
Имамо доказ о директним позивима на ваш број са бројева повезаних са Рашидом.
Шта онда да мислимо? Реците ви мени. Шта да мислимо?
То је грешка.
Грешка...
Шта ако вам кажем да имамо писано признање једног од Рашидових поручника...
... о томе да им ви помажете већ више од годину дана?
Онда... рекао бих да лажете.
Ставите га у рупу.
Хоћете ли воде?
Дођи. Хоћу да ти покажем нешто.
Они блиски рукама лудака, под притиском ослободе окидач. Повуку иглу...
Ово је као ручна граната. Пустиш, и експлодира.
Ако се бомбаш и предомисли, имају стрелаца који ће га смакнути.
Рука попушта...
Бум!
Праве их овако... напуњене клиновима...
... за наношење максималне штете људству.
Ово је убило твог пријатеља Дксона.
Посао који радимо је важан, Даглас. То је свети посао. Спашавамо животе.
Диxон ми није био пријатељ.
- Ушла сам сама унутра. - Да. - Смета ти? - Не.
- Морам се опрати. - Не, не мораш. - Да...
Хајде...
Ја...
Даглас...
Реци ми... Шта се десило данас?
Лош дан.
Шта се десило?
То је он... Видиш? Иде право ка мени. Пас.
- Да ли неко покушава да га заустави? - Чекај, чекај...
Она га зауставља.
Пуцањ...
Неупотребљиво.
Да ли је дечак или девојчица?
Хтели смо да сачекамо.
- Па, звучи ми као ствар закона. Контактирали сте ФБИ? - Да.
Никада нису чули за њега.
- Не знам како бих ти помогао у овоме Алане. - У реду. - Какве ти везе имаш са овим?
Она је стара пријатељица.
- Је ли напољу? - А-ха. - Желите да је поздравим. Мислим, радије не бих.
Не... Радије не бих.
- Имам питање. - Пуцај...
Када ЦИА одлучи да некога убаци као прикривеног, ко издаје наређење за то?
- Корин Витман. - У реду.
Хвала.
Она долази овамо једном недељно на брифинг Централног Обавештајног Комитета.
Па, Сенатор Хокинс је у том Комитету. Ок? Они су у вези.
Ово мора бити деликатно... зато пусти мене да говорим. Не желим да зна да си у соби. ОК?
- ОК. - ОК? - Да. - Изи?
- Да. - ОК.
- Канцеларија Корин Витман. - Хало... Алан Смит, канцеларија сенатора Хокинса.
- Могу ли да говорим са гђом Витман. - Овде Тод Хамилтон, заменик гђе Витман.
- Могу ли да знам о чему се ради? - Анвар Ел-Ибрахим.
Молим, сачекајте.
- Г. Смит? - Да.
Жао ми је. Гђа Витман није доступна.
Генерално, или да разговара о г. Ел-Ибрахиму?
Молим вас да свој захтев доставите у писменој форми у њену канцеларију.
- Шта то значи? - ЦИА то назива "ванредно превођење".
Почело је у време Клинтона. Агенција желела да врши ексртадицију осумњичених терориста...
... без формалних захтева за екстрадицију. Сада...
... ово би требало да се користи само у ванредним околностима...
... али после 11. септембра примењује се сасвим другачије.
У ствари, Влада је одобрила хапшење и трансфер свакога за кога се сумња умешаност...
... у терористичке нападе, у тајне затворе, ван САД. - Алане, Анвар није терориста.
- У њему нема ничег екстремистичког. - Знам.
Он је тренер фудбалског тима Џеримиа, за има Бога. Како то мислиш, затвор?
- ОК, али мора постојати неки разлог због ког су га одвели. - Који разлог?
- Је ли Анвар икада тражио америчко држављанство? - Не. Али зашто је то битно?
Има зелени картон. Плаћа порез. Алане, па ти га познајеш.
Искрено, Изи, једва сам га познавао.
Познавао си га.
ОК. Тражићу да га ФБИ провери.
Мораш обећатиш да неће наћи ништа неуобичајено. Састанке којима је можда присуствовао...
... пријатеља или познаника који има контакт, икакав контакт са екстремистичким групама...
... као... џамија у коју одлази? Да ли уопште иде у џамију?
Познавао си га. Није се променио.
ОК. Знам. Морао сам да питам.
- Где си био? - Фатима, шта радиш овде? - Бринула сам. Не смеш изостајати са часова.
Био сам заузет.
Био си заузет... Немој!
Да ли се виђаш са неком другом?
- Не. - Онда, где си био? - Са Омаром. - Где? - Код њега. Има проблем.
- Ја сам му пријатељ. - Пријатељ...
Жао ми је.
- Морам да идем. - Сада? Остани овде. - Не.
Молим те, остани са мном.
Жао ми је.
- Хало? - Здраво.
- Шта ти је пријатељ рекао? - Он разговара са неким ко је на веома високој позицији.
Рекао је да она вероватно нешто зна.
- Нуру? - Да?
Не постоји ништа што ја не знам, зар не?
Како то мислиш?
Мислим, још из Египта...
... из времена када је био млађи.
- Не постоји нико кога би он могао знати, а ко има везе са... - Чиме?
Ништа.
- Извини. - Изабела...
Мислим да би требало да одеш кући пре него што се породиш.
- Овде ћемо ми преузети. - Тако сам уморна.
Зашто те је Рашид звао?
Одговори му, Анвар.
Одговори му!
Оставите нас.
- Шта радиш? - Не делује.
Нисмо добили од њега ни један одговор.
Уколико нам не даје одговоре...
... онда је то оно што треба да напишеш у свом извештају.
"Није дао никакав одговор".
Пусти да ја говорим са њим.
Хоћу да говорим са њим.
10 минута.
Да ли сте Американац?
Због чега сте овде?
Само ми објасни те телефонске позиве, па да сви можемо да идемо кући.
Реците ми шта да кажем, и рећи ћу.
Да ли имаш породицу?
Поставио сам ти питање: Да ли имаш породицу?
Ти, курвин сине, због чега си овде?
Хоћеш ли скинути ово са мене?
- Ти, јебена кукавице... - Објасни телефонске позиве.
Објасни телефонске позиве.
Ја... не могу.
Фатима, није ту?
Ми... имамо проблем, Абаси.
Не знам где је Фатима.
Али, била је код тебе.
Морала да одем...
... због посла. - Оставила си је саму?
- Када си је последњи пут видела? - Пре шест дана. - Пре шест дана?
Виђала се са неким дечком. Рекла је да јој је друг из школе.
- Само друг. - Како се зове?
- Не знам да ли је са њим. - Како се зове?
- Халид. - Халид, који? - Не знам му презиме.
Жао ми је.
- Даглас овде. - Даглас Фриман?
Да. Ко је то?
- Цорин Витман. Ли Мајерс говори све најбоље о Вама. - О, хвала Вам.
- Како ствар напредујете? - Па... он не сарађује.
Па, због тога и јесте ту где је...
Значи не можете помоћи даље.
Не мислим да има икакве информације које моглу помоћи.
Стварно? Па, мени нису тако рекли.
Разумем.
Дели ли г. Фавал ваше мишљење?
Па, г. Фавала није брига да ли ћемо извући информације. Он ће наставити да покушава...
... без обзира да ли ће их добити или не. - Је ли то заједничко мишљење у вези Фавала?
- Не. - Не? Схватам.
Нови сте у овоме, зар не?
Ово ми је прва тортура.
САД не мучи људе, Даглас. Допустите да Вам објасним. Овако то функционише.
Ви бринете како да дођете до информације, а ја бринем да ли је она корисна. ОК?
Фокусирајте се на свој посао.
ФБИ и Интерпол немају ништа. Улазио је и излазио из САД десетине пута.
Конференције, гостујућа предавања, а и са Имиграционим никада није имало проблем.
- Може ли бити прљаво? - Зар је то битно? - Ох, да. Ко је ово? - Шарон Лопез, мислим.
- Гђо Лопез, лепо је видети Вас! - Хвала вам на подршци Закоа о малим зајмовима.
- Драго ми је. - Видите, суштина је дати свима до знања да је нестао без правне истраге.
- Значи, хоћете пред јавност? - Апсолутно.
Када ово престане, бићете ван ове ствари.
Она је овде.
Алане, буди добар.
Гђо Витман, извините. Опростите што прекидам. Алан Смит, из канцеларије Сенатора Хокинса.
- Како је сенатор? - Узбуђено. Има подршку преко 60% и ни једног озбиљног противника.
Е, то мора да је одличан осећај.
Могу ли да поразговарам са вама?
Наравно.
Занима ме супруг вашег бирача... Анвар Ел-Ибрахим.
- Звучи ли вам то име познато? - Не. Бојим се да ми је непознато. - Египћанин?
- Гдине... Смит? Бојим се да није право време и место за овај разговор. - Извињавам се...
... али, звао сам вашу канцеларију...
... и нисам добио никакав одговор, и заиста нисам знао шта да радим.
Па, добили сте мој одговор. Име ми није познато.
А, шта ако медији сазнају о овоме?
Могли би рећи да је посвећен породични човек, који је дипломирао у Њујорку...
... лишен слободе без икакве оптужбе, без присуства адвоката...
... једноставно одведен Бог зна где. - Драги, пре но се упустиш у дуг говор..
... зашто не питаш свог шефа...
... колико јако жели да стеже свој врат, због терористе?
Па, могао би, због правичног процеса.
МОжда бих требао једну копију Устава да пошаљем у Вашу канцеларију.
Шта је по теби привлачнији резултат?
Нестанак одређеног човека, или политика националне безбедности?
- Ви га имате. - Нисам то рекла. - Да, ја кажем.
Г. Ел-Ибрахима треба вратити у САД. Ако је крив, тужите га, ако није, пустите га кући.
Срце, ово је гадан посао.
Има више од 7.000 људи у централном Лондону, што живих вечерас...
... захваљујући информацијама које смо добили на овај начин.
Па, можда можеш ставити главу на јастук...
... и бити поносан на то што си спасио једног човека, док је 7.000 умрло...
... али ја имам унуке у Лондону, па ми је драго што радим овај посао. Али, теби није.
Осим, ако вам је унук, Анвар Ел-Ибрахим.
Донећу ти копију извештаја Комисје о 11. септембру у канцеларију, ујутру.
Лепо спавај.
Халид... осмех.
Чекај, хоћу и једну са Фатимом.
- Фатима, хајде да се сликамо. - Осмех.
Браћо и сестре...
... извините што прекидам музику.
Морам сам да истакнем пар ствари, пре сутрашњег марша.
Запамтите, улице ће бити пуне полицијеа. Морамо остати мирни.
Показаћемо свету... Показаћемо свету да нам је доста...
... да више нећемо да трпимо. - Доста је! - Доста је !!! - Доста је! - Доста је !!!
Халид! Халид...
- Халид! Халид! - Омар! Омар!
- Дечко се зове Халид Ел-Емин. - Халид Ел-Емин? - Добио сам информацију метреси.
Отац му је у Паризу, мајка му је умрла. Брат, Фадил, више пута је хапшен.
- Ми смо га држали неко време. - Пустили смо га?
Умро је.
- Где је момак? - Не знамо... Покушавамо да нађемо адресу.
Па зашто онда ту стојиш као идиот? Одлази! Пронађи га!
Крени!
Халид, куда идеш?
- Ко је то? - Халид! - Ко је? - Халид. Имају Омара. Отвори, отвори...
Имају Омара.
Иди у кухињу, и прокувај мало воде. Да га можемо очистити.
Ниси је требао доводити овамо.
- Шта ћеш са њом? - Изостави њу из овога.
Ја не идем у њену кућу. Мораш разумети, она није њен отац.
Онда ћемо то урадити другачије.
Имају Омара. Натераће га да проговори. Готово... Готово је.
Значи...
... морамо то урадити сада.
Сети се свог брата.
- Звала вас је? - Да, јесте. Не допада јој се начин, на који си јој пришао у јавности.
- Па, онда ми неће узвратити позиве. Па, Алане, није дужна да то уради.
Ти лично имаш удела у свему овоме, па допусти да ти покажем шта ми је дала.
Већ годину дана НСА прати тел. позиве Рађшида Салимија.
Прошле недеље, кажу, један од позива које је упутио био је на телефон...
... регистрован на твог типа.
- Салими је звао Анвара? - Можда. - Можда. - Како мислите: "можда"?
- Је ли га контактирао или не? - Кажем, можда.
Знаш такве типове... Дају мобилне другима, мењају бројеве.
Могао је дати телефон некоме ко је у вези са Ибрахимом. Не можемо знати.
- Или га је дао некоме, ко га је дао некое, ко зна, тачно? - - Да. Ко би јебено знао?
Али постоји могућност да су контактирали.
Па, желиш ли да ризикујеш каријеру због нечега што би могло да се заврши неизвесно? Ја не.
Покушавамо да прогурамо тај закон. Ово што сада радиш, замутиће ствари.
Ако ниси спреман на компромисе, онда се прикључи Амнести Интернешенелу.
У овом послу, да би га обавио, мораш да дајеш, и мораш да узимаш. Разумеш?
Ако ћемо да улазимо у борбу против 'Предаје' то мора бити права борба, у право време...
... и мора случај са извесном победом, а овај то није!
Али, слушајте...
Познавао сам Анвара. ОК?
- Био је добар момак. - Зар није интересантно? Исто су рекли и о Мохаммаду Атта у Хамбургу.
Уколико наставиш да гураш ово, они ће да вриште о националној безбедности...
... и то на сав глас, а тебе и мене ће прозвати Бин Ладеновим присталицама.
Желиш ли то? Је не! Повуци се! Имам састанак.
- Добро јутро. - Добро јутро, Саманта.
Алан, Изабела је овде.
- Могу ли да вами поручим чај? - Не, хвала.
- Здраво. - Здраво.
Па, шта се дешава?
- Шта имаш? - Што не седнеш... ево.
Желиш ли кафу?
Не. Не пијем кафу, Алане.
Тако је...
Шта је? Шта си сазнао?
ОК.
Требаће ти адвокат, Изи.
Постоји доказ да је Анвар био у контакту са терористичком групом званом Ел-Хазим.
Шта? Какав доказ?
- То је поверљиво. - Поверљиво. Шта то значи?
То значи, да сам ја погрешна особа која би ово требало да ради за тебе.
Алане, знам колико чиниш за мене, и сигурна сам да ти није нимало лако.
Нисам наивна. Можда сам чак очекивала и оно најгоре, али, молим те...
... молим те, не допусти да се то деси.
Молим те немој бити један од оних, који само окрену леђа.
Жао ми је... али ја ту више ништа не могу да урадим.
Шта је то што кажу да је урадио?
- Ја стварно не знам. - Не знаш?
Па, ко онда зна? Јер хоћу да ме неко погледа у очи и каже, шта је он то тачно урадио.
Шта је урадио, Алан?!
Ово ти име адвоката, који заиста има добре везе у Вашингтону.
Требало би да узмеш, Изи.
Изабела...
... сутра у 11 сати, она би требала бити овде.
Хвала.
Молим вас, молим вас, молим вас! Боже! Немојте више!
Хоћу да знам шта Рашид планира. Имена, адресе, информације о будућим нападима. Разумеш?
Не знам.
Да умреш овде, данас, овог момента, коме би недостајао?
Твоја супруга би се једном преудала, а твој син би другог човека звао "тата".
Зашто радиш ово самом себи?
Не, не. не, не, не, не...
Доста, доста! Доста!!
Ово је моје саслушање. Ти си посматрач, Дагласе, ништа више.
Укључите струју.
- Укључите струју. - Не, не, не, не, не, не, не...
Чекајте! Чекајте! Чекајте! Звао ме је пре годину дана.
Ко те је звао?
- Рашид. - Како?
Звао ме је...
... на мобилни.
Што? Шта је хтео?
- Информацију. - Какву информацију?
О хемијским елементима који би повећали експлозивну снагу.
- Дао си му ту информацију? - Да. - Јеси ли причао са неким од његовох помоћника? - Да.
Имена.
Да ли ти је платио?
Колико?
40.000 $.
- Где је новац? - Још увек га нисам примио. - Када је требало да ти га да?
- Док сам био у Јужној Африци. - Зашто у Јужној Африци?
Нисам желео да ми шаље толику количину новца у Америку.
- Где је новац? - Не знам.
Курир се није појавио.
Имена.
- Честитам. - Зар ти нисам рекао? - Овога пута си победио? - Да. - Честитам. - Рекох ли?
- Рекли стеи ми. - Честитам.
- Дођи. Нећу те повредити. Дођи. - Где? - У већу ћелију.
Дођи.
Знаш ли шта ће урадити Омару?
Знаш ли?
Даглас, сада је 5 ујутро.
- Шта је ово? - Египатска фудбалска репрезентација из 1990.
- Скинуо сам са Гоогле-а - ОК? - 1990. је Анвар дошао из Египта у Америку.
Ово су они за које је рекао да су чланови Ел-Хазим Бригаде. То је јебени фудбалски тим!
И због тога си ме извукао из кревета? Да ми покажеш да је лагао?
Рекао је, да му је Рашид платио 40.000 $.
- Па, то је велики потстицај. - Али он зарађује 200.000 $ годишње.
Зашто би неко ко зарађује 200.000 годишње, ризиковао живот и породицу за 40.000 $?
Имамо изреку: "Туци своју жену свако јутро ако ти и не знаш зашто, она зна".
- Не знам шта то значи. - Уколико немаш стомак за ове ствари, требало би да тражиш премештај.
Даглас, не могу ти помоћи.
И ми имамо изреку. Знаш за Шекспира?
Наравно да знам за Шекспира. "Бојим се да причаш на мукама..."
"... јер принуђен човек ће рећи било шта".
Саид...
... за све ове године колико ово радиш...
... за колико пута можеш рећи, да сте прибавили обавештење потпуно легитимно? Једном?
Два пута? Десет пута? Мислим, дај ми само статистичку, дај ми број...
... дај ми, дај ми, јебени диаграм. Обожавам дијаграме.
Било шта, било шта што ће отежати чињеницу, да ако мучиш једног човека...
... тиме ствараш, десетине, стотине, хиљаде нових непријатеља.
- Шта то радиш? - Ово су формулари за његово ослобађање. - Да, то видим.
Хоћу да их потпишеш.
Ми смо ти га довели. Ја сам одговоран за њега.
Сада тражим од тебе да ово потпишеш.
Да ли знаш шта ће ово значити, за тебе?
- Добро јутро. - Добро јутро, сенаторе.
- Да уђемо? - Гђо Витман. - Да?
Моје име је Изабела Ел-Ибрахими.
- Извините. - Мој супруг је Анвар Ел-Ибрахими.
Молим Вас, само ми реците где је.
- Молим Вас, дозволите да говорам са њим. - Немам информације о Вашем мужу...
... гђо Ибрахим. - Гђо, имам шестогодишњег сина.
- Шта да му кажем? - Јако ми је жао због ваше несреће...
... и волела бих да могу да помогнем да решите свој проблем али просто не могу. - Мој проблем?
- Мој проблем?! - Девојко, ако би оставили ваше име и информацију... - Имате моје име.
- Имате моју кућну адресу, имате број телефона, имате све. - Хајдемо.
Имате мог мужа! Молим вас немојте одлазити!
- Само ми реците где је! - Гђо... - Само ми реците да је ОК!
- Гђо. - Само... станите... Скините руке са мене.
Проклети!
Јесте ли ОК?
- Хало. - Ћао, ја сам.
- Даглас? - Извини што те зовем овако рано. Треба ми твоја помоћ.
ОК, можеш ли да дођеш код мене за сат времена?
- ОК. - Хвала.
- Хало. - Извините што вас будим, гдине.
Имамо некога ко познаје вашу ћерку. Омар Аднан.
Ухапшен је прошле недеље, и зна где дечак станује.
Халид?
Ослобађамо Ел-Ибрахимиа. Реците им да силазим.
Хеј...
Обуци се, одлазимо.
Обуци се.
Хајде!
"Ово радим у име сећања на мог брата."
Хајде, хајде...
Стани!
- ОК... хоћу да наставиш, само настави да ходаш, ок? - Не, не... - Настави да ходаш.
Ради како ти кажем. Настави да ходаш.
Дао сам ти формуларе за ослобађање, ОК? Потписао их је министар унутрашњих послова.
Сада, отворите капију.
- Г. Абаси... - Отворите капију!
- Претоварају те магарце, и проузрокују несреће. Хаос! Чај, молимс. - Одмах.
- Ахмид, шта се дешава? - Саобраћајна несрећа, гдине.
Јебени саобраћај, човече.
Халид!
Кхалид!
Халид! Халид!
Зашто стаје?
Миолим те, отац ми је.
Халид, молим те...
Молим те.
Он то неће урадити.
Скини га.
Халид!
Хајдемо.
Хајде, хајде... хајде.
Када је умро?
То је Божија воља.
Када?
Пре недељу дана.
Били су само деца.
Да... Да ли је то Вашингтон Пост? Да... Да, сачекаћу.
- Јеси ли добила ту ствар? - Јесам.
Хвала.
Да... Можете ли да ме повезете са уредништвом, молим вас?
Изволите Ваш пасош и зелени картон. Капетаново име је Вална.
Одвешће вас до Малаге, одатле ћете летети до Мадрида, па пресести у авион за Чикаго.
Не причајте ни са ким. Не проговарајте све док се не вратите у САД.
Укрцајте се на чамац.
Идите.
Идите!
Шта то јебено радиш? Управо сам примио позив из конзулата. Имаш ли га?
- Не. - Како мислиШ: не?! Где је, јебем ти?! Дагласе, слушај ме, правиш велику грешку!
И шта год да мислиш да радиш, прекини, одмах.
Даглас, слушај...
- Чула сам те. Назваћу касније. - Нисам знала треба ли да... - У реду је. Идем по њих.
Не желим то.
Цорин Витман.
- Мој тата. - Ћао, са тобом сам...
----- К Р А Ј ----- (Превод: Кврле & ПОПеску)